- Har De nogensinde mødt Don Juan? - Nej, aldrig.
- Hvorfor sørger De så? - Fordi jeg ikke nåede at møde ham.
Tænk, at min egen begravelse er så skøn at overvære.
En god afslutning på Deres karriere.
Stop, mens de husker Dem som ung. Uden alle rynkerne og de grå hår.
De kan ødelægge enhver fest. Selv en begravelse.
Nej nej, mine venner. Et smukt syn. Kvinder, kvinder og atter kvinder.
De tørster efter kærlighed.
Nu har jeg vist det hele.
Et kærestebrev fra en af dine andre kærester.
Jeg har ikke nogen andre kærester, Sherry.
Okay, jeg har forstået.
Nej, det har du ikke. Men det er fint nok.
Sådan er du bare.
Jeg har ikke længere lyst til at være sammen med en aldrende Don Juan.
- Hvad er det, du vil, Sherry? - Hvad vil du selv, Don?
Jeg er jo din elskerinde.
Bortset fra at du ikke er gift.
Tag nu din ven Winston inde ved siden af. De har det da rigtig godt.
Skal du aldrig have en familie?
Er det det, du vil?
Jeg ved ikke, hvad jeg vil. Men jeg vil selv finde ud af det.
- Alene. - Ja.
Måske ringer jeg til dig en dag.
Sherry?
- Hold mund. Han kyssede ikke Dem. - De lyver!
Don Juan sagde, det var for at få omtale.
Hvorfor blander De Dem?
Jeg var den kvinde, han søgte blandt tusinder.
Jeg var den eneste, han elskede.
Så højt, at han gik lige i mine arme. Han hadede kvinder som Dem.
- Tæve! - Ko!
- Væsel! - Orm!
Hej, Winston. Er du på arbejde?
Nåh ja, det er lørdag.
Jeg er lige stået op.
Kan du ikke komme ind på hjemmesiden?
Okay, jeg kommer med det samme.
Ja tak. Jeg siger aldrig nej til en kop kaffe.
Kan jeg få en kop etiopisk kaffe?
- Godmorgen. - Godmorgen, Don.
Hej med jer. Hold godt øje med jeres Cheerios.
- Hvordan har min sukkermus det? - Fint, tak.
Winston sidder omme bagved og arbejder på computeren.
- På sit kontor. - Irie.
Tak, Don.
- Hva' så, Winston? - Jeg kan ikke komme ind på den side.
- Jeg har brug for din ekspertise. - Hvad er det?
Et system til at løse kriminalromanernes gåder -
- eller opklare sager.
Klik ... ja. Der kan du selv se.
- Og klik. Jeg har prøvet alt. - Tag det roligt.
- På dem, Sherlock. - Sejt, mand.
Det er lige noget for mig. Hold kæft, hvor er jeg vild med nettet.
En hel verden af informationer. Bare gennem muren og klik.
- Skal du ikke selv have en computer? - Nej.
Det er altså mærkeligt.
Du har tjent en formue på computere, men vil ikke selv eje en.
Sejt. Fascinerende.
De påstår, man kan bruge det til at skrive en detektivroman.
Eller til at opklare en kompliceret forbrydelse.
Er du okay?
Hva'?
Er der noget galt?
Det er nok ikke noget.
Et kærestebrev fra en af dine dejlige damer?
Noget i den stil.
Jeg læser det op for dig.
"Kære Don. Af og til får man sig en overraskelse her i livet.
Det er snart 20 år siden, vi sås, men nu er der noget, jeg vil fortælle.
For mange år siden, efter vores romance var forbi, -
- fandt jeg ud af, jeg var gravid.
Jeg besluttede mig for at beholde barnet.
En søn. Din søn.
Jeg besluttede at blive alenemor, fordi vi ikke længere var sammen.
Min søn er nu snart 19.
Han er ret så genert og hemmelighedsfuld, modsat dig, -
- men en følsom og skøn ung mand.
For et par dage siden drog han ud på en gådefuld rejse.
Jeg tror, han vil lede efter sin far.
Jeg har fortalt ham meget lidt om dig. Men han er kvik og fantasifuld.
Så hvis det her rent faktisk er din rigtige adresse ...
Jeg syntes bare, at du skulle vide det."
Brevet er ikke underskrevet, og der står ingen afsender.
Tillykke! Du er far.
Det går dig rigtigt på, hva'? Må jeg se det?
Adressen er skrevet i hånden, men med formskrift.
Rødt blæk på lyserødt papir.
Skrivemaskine ...
... med rødt farvebånd.
Spændende.
"Kære Don. Af og til ..."
Jeg kan fandeme ikke tyde poststemplet.
Du aner ikke, hvem det er fra?
Nej. Det har jeg ingen idé om.
Så vidt jeg ved, var du lidt af en Don Juan.
Don Juan ...
Jeg må smutte nu.
Skal jeg gemme brevet for dig? Som bevismateriale? Eller ledetråd?
Hej, det er mig.
Det kan jeg se.
Her er sgu ensomt.
Må jeg skrue ned?
Kommer Sherry forbi?
Nej.
Hun har forladt mig.
Hun er ude at rejse, eller hva'?
Nej. Hun har faktisk forladt mig.
- Det er jeg sgu ked af. - Ja, det er jeg også. Tror jeg nok.
Men du har nok ikke hørt det sidste til hende.
Det har jeg nok ikke.
Du har jo heller aldrig haft svært ved at finde damer.
Sådan har dit liv altid været, ikke? Du er en rigtig Don Juan.
Hold nu op med at sige det.
Det med brevet ... Jeg har haft poststemplet under mikroskopet.
Det er for utydeligt til at læse. Men der er en spætte på frimærket.
Hvad siger det dig? Slet ikke noget?
Nu synes jeg, at vi skal indsnævre mulighederne.
Det er nok bare en, som tager gas på mig.
Hvis ikke ...
Det er lige meget.
Det er urimeligt at skrive sådan et brev og ikke underskrive det.
- Vil du ikke kende din søns mor? - Min hypotetiske søns mor?
Nej, Winston. Det vil jeg ikke.
Fint nok. Jamen så kan vi jo bare droppe det.
- Kan vi det? - Ja, selvfølgelig kan vi det.
- Godt. - Det er droppet.
Hvordan kan du ignorere sådan et brev?
Det er jo et tegn.
- Et tegn på hvad? - På hvor dit liv er på vej hen.
I dette øjeblik. Du er nødt til at løse mysteriet -
- og finde ud af, hvilken af dine kvinder -
- du befrugtede med din sæd for 20 år siden.
Hvor er den fede cd, jeg brændte til dig?
Her er den. Må jeg sætte den på?
Lækkert. Etiopiske toner. Det er godt for hjertet.
Kig ind i morgen til søndagsbrunchen.
Så kan vi tale om vores detektivprojekt. Jeg lader det ligge.
- Gå hjem, og lad mig være i fred. - Okay, mand. Jeg elsker også dig.
Jeg tror, din fars rigtige navn er Sam Spade.
- Min far hedder ikke Sam Spade. - Gør han ikke?
- Hvad så med Sherlock Holmes? - Nej.
Han er i hvert fald en af de der berømte detektiver. Mike Hammer?
Nej, ikke Mike Hammer.
Nåh nej, han er Dolomite.
- Nej, ikke Dolomite. - Er du sikker?
Og der røg han.
Hold øje med ham. Måske er han alligevel Dolomite.
Tak for mad, Mona. Det var virkelig lækkert.
Du er altid velkommen.
Er jeg? Hvornår spiser I aftensmad?
Du er den perfekte kvinde.
Nu skal jeg fortælle dig en ting. Hun er min.
- Kom, kom. - Ingen cigaretter.
Nå, det er derfra, du har din gode appetit. Din kone laver for god mad.
- Jeg skal lige se det brev igen. - Jeg brændte det i mikrobølgeovnen.
- Ja, lille Rita? - Far, nu ryger du igen.
Nej nej, det er bare urter. En lille kif.
Lad mig se.
- Ja. Det er bare cannabis. - Det er bare lidt pot, skat.
Mor siger, at du ikke må ryge flere cigaretter.
- Jeg er også holdt op. - Du må aldrig ryge!
- Ikke mere tobak. Det lover jeg. - Godt.
Lad mig nu se det gådefulde lyserøde brev.
Nu må jeg bede dig om at skrive en liste til mig.
En liste?
En liste over alle dem, der kunne være moren.
Giv mig en liste over alle dine kærester fra dengang, -
- så lægger jeg en plan.
Jeg går hjem, Sherlock.
Riv brevet i stykker, når du er færdig med det.
Skriv den liste!
Er det dig, Winston?
Hvilken liste?
Jeg har ikke skænket det en tanke.
Ringer du fra mobilen?
Ja. Må jeg lige løbe ind og hente den liste?
- Ja, hvorfor ikke? - Alle tiders. Øjeblik.
Ved du noget om, hvor de er?
Ikke rigtigt. Det er deres gamle adresser.
- Jeg kan ikke huske mere. - Godt nok. Fedt.
- Undskyld. - Det gør ikke noget.
Jeg har styr på det her. Det hele er klart i overmorgen.
Bare slå dig løs.
- Min frokostpause er snart forbi. - Undskyld. Hvad sker der?
Jeg har alle informationerne her. Hele planen er lagt.
Jeg har adresser, giftenavne og i et par tilfælde arbejdspladser.
Men jeg har også en trist nyhed. Hende der Michelle Pepe ...
Hun døde i en bilulykke for fem år siden.
Jeg fandt navnet på den kirkegård, hvor hun ... hvor hun er.
- Lille Michelle Pepe? - Ja. Det gør mig virkelig ondt.
Men de fire andre har jeg alt på.
Det er meget imponerende, Winston. Jeg aner ikke, hvorfor du gjorde det.
Hvad skal jeg så nu?
Hele rejsen er planlagt. Der er reserveret hoteller og biler.
Du stikker dem bare dit visakort.
Hvad er det, du siger?
Du skal besøge dem! Tag hjem til dem.
Du kommer med lyserøde blomster. Sig, du lige ville kigge forbi.
Jeg har endda kort. Alt, hvad du får brug for.
Og jeg har brændt en ny cd til dig.
- Det er rejsemusik. - Den vil jeg gerne have.
Bare kaffe, tak, Avis.
Et par gode råd: Klæd dig konservativt. Med lidt stil.
De skal ikke kunne regne dig ud. Og kom altid med lyserøde blomster.
Led efter spor efter din søn. Billeder ...
... lyserødt brevpapir og rødt farvebånd. Og tjek håndskriften.
Find skrivemaskinen. Kom med den.
Så efterforsker jeg sagen og sammenholder skriften med brevet.
Du er sindssyg.
Selv hvis du kunne få mig til at gøre det her pjat, og det kan du ikke, -
- så er jeg ikke en af detektiverne i dine kriminalromaner.
- Glem det. Det gør jeg fandeme ikke. - Hvad så med alt mit arbejde?
Så kan du selv gøre det. Jeg skal nok betale.
Nul. Jeg har tre job og fem børn. Og i øvrigt er det dit liv.
Jeg har bare lagt en strategi. Kun du kan løse mysteriet.
- Hvorfor det? - Fordi du forstår dig på kvinder.
Jeg har et spørgsmål.
Hvis nu jeg tog på den åndssvage rejse, og knægten faktisk findes, -
- og han dukker op, mens jeg er væk.
Bare rolig. Jeg holder øje med dit hus.
- Hvad vil du gøre? - Hvis han dukker op?
- Bare rolig. Jeg pågriber ham. - Alle tiders. Du pågriber ham.
Der er kun syv minutter til, at jeg skal stemple ind.
I morgen på vej til arbejde sætter jeg dig af i lufthavnen.
Jeg har booket en tidlig afgang.
Det bliver der ikke noget af.
Jeg henter dig i morgen tidlig præcis klokken syv.
- Jeg må ikke gå i bikini. - Tænk, at din mor lod dig tage med.
Hun tror, at din familie er med. Ellers havde hun aldrig givet lov.
- Hvad hvis hun ringer til min mor? - Hun tror jo, hun er ude at rejse.
- Det skal du ikke tænke på. - Skal jeg få min mor til at lyve?
Jeg vil med til festen. Jeg vil møde nogle søde fyre.
Ham bag mig er rigtig sød. Kan du se ham?
- Han er godt nok lækker. - Han ligner en supermodel.
Han ligner Calvin Klein-modellen på busreklamerne.
- Nu kigger han på os. - Gud, hvor er jeg sulten.
Man kan ikke bære hvad som helst, når man er fed.
- Vi er et par tykke køer. - Jeg føler mig bare så flæsket.
Led efter spor. Som for eksempel en skrivemaskine.
Noget lyserødt. Det er da en smal sag.
Hej, Laura. Det er Don. Kan du huske mig?
Hej. Hvem er du?
Don Johnston.
Det er da løgn. Er du Don Johnson?
Ja ... næsten. Johnston med T.
Bor Laura Daniels, tidligere Laura Miller, her?
Ja, det er min mor.
Jeg er en meget gammel ven, som ikke har set hende i mange år.
Kom indenfor.
Min mor kommer snart hjem fra arbejde. Bare sæt dig her.
Lad, som om du er hjemme.
Jeg hedder Lola.
Nogle folk kalder mig for Lo. Men mit rigtige navn er Lolita.
Lolita?
Ja.
Kan jeg byde dig på noget? Vi har ispinde.
Nej tak.
- Har du nogen søskende? - Hvorfor?
Synes du, jeg mangler nogen?
Øjeblik, det er min telefon. Jeg er tilbage om lidt.
Det er da for langt ude.
Det gjorde han bare ikke. Øjeblik, min mobil ringer.
Ja, jeg har lige talt med hende. Det er da langt ude, ikke?
Kan jeg hjælpe med noget?
Er det dig, Donny?
Hej, Laura.
Hvad laver du her?
Vi skal have kylling i aften.
Det var ellers et smart sæt, du havde på før.
Så er der mad.
Så ... eksploderede Larry og stod i lys lue ude på racerbanen.
Det var det, der skete ... og nu er vi kun Lo og mig.
Det var endda i tv.
Det gør mig ondt.
Lo, dit hoved ligner en ananas.
- Mor, altså. - Gør det ikke?
Jo, det ligner faktisk en ananas.
Nå, men hvor ...
- Hvor arbejder du? - Mor er selvstændig. Ikke også?
- Er det rigtigt? - Jeg er skabsorganisator.
Jeg organiserer folks klædeskabe.
Jeg rydder også op i skufferne.
Jeg sætter mærkater på alt. Jeg skaber system i deres klædeskab.
Jeg hænger endda tøjet op i farvegrupper.
Og det får hun løn for. Det er utroligt.
Lolita, jeg sagde ... Lolita!
Jeg sagde, du måtte smage.
Så er det nok. Du er ikke spor sej.
Lolita. Interessant, at du valgte det navn.
Hvad?
Nå, Donny ... jeg hører, at du har haft stor succes som forretningsmand.
Inden for hvilken branche?
- Computere. - Nå, sådan noget hightech-halløj.
- Tja, mere hightech end blyanter. - Nå nå, hr. blærebuks.
Ja, mine bukser er blærede. Og hvad så?
Så I holder loppemarked?
Det gør vi hver lørdag.
Larry havde en masse lort i garagen.
Jeg fik en af naboerne til at lave et skilt. Det er sjovt.
Har I nogen gamle skrivemaskiner til salg?
Nej.
Hvorfor? De er jo helt vildt gammeldags.
Kom du helt herned for at købe en skrivemaskine?
Hvad vil du med en skrivemaskine?
Min ven bad mig se, om jeg kunne finde en.
Jeg kom lige i tanke om det.
Nå.
Jeg har helt glemt at lave dessert.
Don kan ikke lide ispinde.
Donny? Hvad laver du her?
Jeg leder efter en skrivemaskine.
Det er også rigtigt.
Farvel.
- Farvel, Don. - Hej hej, Laura.
Kom en anden gang.
Vi ses, Laura.
Lo! Gå ind og tag tøj på.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Dora?
Det er mig. Don. Kan du huske mig?
Hvad laver du her?
Jeg har blomster med.
De er smukke.
Vil du indenfor?
Hvad laver du på disse kanter?
Jeg var alligevel i nærheden, så jeg tænkte, jeg ville kigge forbi.
Nå, sådan.
Hvordan fandt du egentlig frem til mig?
Ved at søge på computeren. Man kan alt med en computer.
- Du bor flot. - Tak. Vi skal vise stilen.
Min mand og jeg er ejendomsmæglere.
Vi sælger anlagte grunde og arkitekttegnede typehuse.
Det ved du måske allerede fra computeren?
Nej.
Dit visitkort er lyserødt.
Ron syntes, det var nuttet, hvis mine var lyserøde, og hans var blå.
Sikke nogle flotte perler.
Fik du dem af mig?
Det tror jeg ikke.
Jeg skulle have givet dig dem.
Det er altså meget underligt, at du sådan dukker op.
Ja, det er underligt.
Det er min mand.
Hej! Hvor er min perfekte lille husmor?
Hvad har vi her?
Hej. Don Johnston.
Meget gammel ven af Dora.
Du ser da ikke meget gammel ud. Kun en lille smule.
Jeg hedder Ron. Don Johnston, sagde du?
En af dine gamle flammer, ikke?
Don dumpede bare ind ud af det blå.
Det må jeg nok sige. Hyggeligt at møde dig, Don.
Ron og Don.
Bliver Don ikke og spiser med? Det ville være hyggeligt.
Nej. Det kan jeg da ikke.
Selvfølgelig kan du det.
Ikke også? Skat?
Computere, hva'?
- Det må være en lukrativ branche. - Jeg har klaret mig godt.
Vi har også klaret os ganske pænt som ejendomsmæglere.
Min første idé var at sælge kurvand.
I en ikke så fjern fremtid vil vand være mere værd end olie og guld.
Hvis man er ved at dø af tørst, kan man ikke tage en slurk olie.
Eller en slurk guld, for den sags skyld.
Det må jeg give dig ret i.
Men indtil videre ...
... har vi besluttet, at kvalitetstypehuse er vejen frem.
Og det har været lukrativt.
Sikke nogle flotte blomster, skat.
Der er noget, jeg vil vise dig.
Er det ikke bare det sejeste billede?
- Hold da op. Jo, det må jeg sige. - Utroligt, ikke?
Min pæne, lille Dora.
Min søde, lille Dora.
En ung hippietøs.
Ja ja, Ron. Læg nu det billede væk.
Det vækker minder, ikke?
Var det ikke mig, som tog det?
Det er altså underligt, som folks liv ændrer sig.
Er det ikke?
Har I nogen børn?
Det er et lidt ømtåleligt emne.
Ser du ... jeg har altid gerne villet have børn med Dora.
Vores egne børn. Men hun havde ikke rigtig lyst.
Det respekterer jeg.
Jeg ville ikke have haft tid eller tålmodighed nok -
- til at være en god mor for Rons børn.
Jeg er bare glad for, at jeg har min Dora.
Hvad med dig, Don? Er du gift?
Nej, jeg er ungkarl.
Er du ungkarl?
Der kan man bare se. Har du nogen børn?
Han har jo lige sagt, han er ungkarl.
Man ved jo aldrig, skat. Der kan jo have været en smutter.
Ingen børn, så vidt jeg ved.
Hej, Winston.
Et skud i tågen.
Jeg ved ikke, hvad jeg laver her. Jeg kommer ingen vegne.
Ja, jeg har besøgt hende.
Ja, hende har jeg også besøgt. Det gjorde jeg i går.
Nej, slet ingen spor. Ingen skrivemaskiner.
Kunne du ikke have lejet en Porsche eller en anden ordentlig bil?
Nu er jeg ham den suspekte i Taurusen.
Jeg har gjort alt det, du ville have mig til.
Nu kan det altså være nok. Jeg må hellere tage hjem i dag.
Ja, men jeg har ikke rigtig lyst til at se hende.
Nej, Winston.
Winston, jeg ringer til dig senere, okay?
Kan jeg ikke bare ... Ja, jeg ringer senere. Ikke?
Er det i orden? Tak.
Vi gør nu klar til landing.
Find Deres pladser, og spænd sikkerhedsselen. Tak.
DOKTOR CARMEN MARKOWSKI DYREKOMMUNIKATOR
Jeg hørte godt, hvad du sagde. Og hvad doktor Markowski sagde.
Du skal bare tro på dig selv. Jeg respekterer dig virkelig.
Jeg forstår, hvordan du har det. Og jeg skal nok oppe mig.
Det kræver mod at sige det, du sagde derinde.
Jeg er meget, meget stolt af dig. Du skal vide, at du klarer det flot.
Ja, hun taler med leguaner.
Godt. Ring igen på mandag, så finder vi en tid til Dem og Iggy.
Ja, selvfølgelig. Selv tak.
Jeg beklager, men man skal bestille tid for at tale med doktor Markowski.
- Har De Deres dyreven med? - Nej, jeg har ingen dyreven.
Jeg er en gammel ven af Car... doktoren.
Carmen har et meget presset program. Måske har hun et øjeblik lidt senere.
DYRESPROG AF DOKTOR CARMEN MARKOWSKI
Nej nej. Jeg kunne ikke drømme om at glemme dig, Cleo.
Ja, det lover jeg.
Tak, doktor Markowski. Farvel.
Farvel, Cleo. Vi ses i næste uge, mrs. Dorston.
Hvem er den næste?
Don?
Så du er dyrehealer.
Nej, jeg er kommunikator.
Og du er blevet doktor?
Da vi var sammen, var juraen din store lidenskab.
Du var i det hele taget særdeles lidenskabelig.
Ja, det er nu sjovt med den lidenskab ...
Jeg har en doktorgrad i dyreadfærd, -
- men det var nu først senere.
Det er en sær historie.
Jeg er blevet forfalden til sære historier.
Jeg havde stor succes som advokat.
Men jeg havde ikke noget liv ud over arbejdet. Kun min hund, Winston.
- Hedder din hund Winston? - Ja.
Men så døde han.
Pludseligt.
- Det gør mig ondt. - Nej nej, det er flere år siden.
Men så udviklede jeg denne evne.
Denne gave fra Winston.
Så må du godt komme ind igen.
Nå, men ... efter Winston døde, fik jeg de her evner.
Du kunne læse dyrs tanker?
Nej, jeg har jo forklaret dig, at jeg er dyrekommunikator.
Kort tid efter Winstons død -
- gik det op for mig, at jeg kunne høre dyr tale til mig.
Det havde jeg bestemt ikke oplevet før.
Jeg læser altså ikke dyrenes tanker.
Men når de gerne vil kommunikere, kan jeg høre dem.
Ligesom når vi to taler sammen. Vi læser ikke hinandens tanker.
Siger han noget?
Han siger, du har en skjult dagsorden.
Sagde han virkelig det?
Du må hellere gå ud igen, Ramon.
Dyr kan fortælle os, hvad de vil, men det er ikke altid godt for dem.
Ja?
Undskyld, Carmen, men mr. Renaldo og Skippy sidder og venter.
Okay. Giv mig lige et minut.
Jeg beklager, Don, men jeg kan ikke lade Skippy vente.
Kunne du måske sige til Skippy, at du følger mig ned til bilen?
- Skal vi tage et glas sammen senere? - Nej, jeg drikker ikke.
Eller måske gå ud at spise?
Jeg ... spiser ikke.
Gør du ikke?
Skal vi så gå en tur? Jeg er sikker på, at du går tur.
Jeg har ikke lyst.
- Har du en skrivemaskine? - En skrivemaskine?
Er du gift?
Jeg tror, det er bedst, hvis du kører nu.
Hold nu op, Carmen.
- Vil du ikke engang svare på det? - Nej.
Nej, du vil ikke svare mig?
Nej. Jeg er ikke gift.
Men jeg har været.
Nogen børn?
Ja.
Jeg har en datter, Lianna. Hun er 16.
- Hun er i Sverige. - Sverige?
Skal jeg så spørge til dig?
Nu ved du alt om mig, så ...
Mig? Nej. Jeg er ikke gift.
Selvfølgelig er du ikke det.
Og jeg har ingen børn.
Eller har jeg?
Hvor skulle jeg vide det fra?
Undskyld, men mr. Renaldo og Skippy sidder og venter.
Ja. Jeg er der lige straks.
Nu har jeg virkelig ikke mere tid.
Nå, men så ...
- Farvel. - Farvel, Carmen.
Mr. Johnston, De glemte Deres blomster.
Undskyld! Undskyld.
Ved I, hvor Atwood Road ligger?
Jeg er faret vild.
Hej.
Der sker ikke noget.
Tag det roligt.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Bor Penny her?
Hvem spørger?
Jeg er en af Pennys gamle venner. Don ... Don Johnston.
Hun er indenfor. Gå ind på den anden side af huset.
Tak.
Penny?
Hallo?
- Penny? - Ja?
Hvad fanden vil du her, Donny?
Jeg kom tilfældigt forbi, og så ville jeg lige kigge ind.
Så vidt jeg husker, endte det ikke lykkeligt for os to.
Ingen forsoning. Slet ingen.
- Du forlod mig. Kan du huske det? - Ja. Meget klart og tydeligt.
- Hvad vil du? - Er alt, som det skal være, skat?
Det ved jeg ikke endnu!
For fanden da.
Hvad var det, du ville?
Penny, har du ...
Har du en søn?
Fuck dig, Donny!
Hvad fanden? Danny, hold på den stodder.
- Hold kæft. - Jeg sagde ikke noget.
- Hvad fanden er dit problem? - Jeg var ved at gå.
- Skal du genere Penny? - Jeg havde bare et par spørgsmål.
Hør lige her. Det er ikke spor pænt af dig ...
... at komme her og forsøge at såre Pennys følelser.
At få hævn, eller hvad det er.
Det er ubehøvlet.
- Kun lyserøde, ikke? - Jo, det er bedst.
Hvor er du dygtig. Det er en smuk buket.
Tak. Har du det helt godt?
Det var bare en lille misforståelse.
Må jeg se?
Det ser slemt ud.
- Har du overhovedet vasket såret? - Sådan lidt.
Lad mig ordne det.
- Hvad hedder du? - Sun. Sun Green.
- Perfekt. - Hvad hedder du?
Don. Don Johnston.
Er det rigtigt? Don Johnson?
Johnston med T.
Så ...
... hvis jeg fortsætter ned ad vejen her, -
- kommer jeg til Riverview kirkegård?
Ja, bare lige ned ad bakken. Så har du indgangen på højre hånd.
Tak, Sun Green.
Det var så lidt.
Hej, smukke.
Rødt blæk på lyserødt papir.
Jeg ved ikke, hvad jeg vil.
- Du har en skjult dagsorden. - Fuck dig, Donny!
Jeg skal til Circle Drive. Det haster ikke.
Så kører lykkehjulet.
Rundt og rundt det drejer, men hvem mon lykken ejer?
DRENG
Dreng.
Det er min rapport, Sherlock.
Det er i store træk, hvad du har udsat mig for.
Er det dét?
Efter alt det her er du ikke kommet din søns mor ét skridt nærmere?
Korrekt.
Men du fandt jo en skrivemaskine. Og den lyserøde motorcykel.
Og der var Doras lyserøde visitkort. Og Lauras lyserøde badekåbe.
Det hele var én stor farce. En fiasko.
Jeg vil ikke engang udelukke, at du selv har skrevet det brev.
Jeg er virkelig ked af, at du fik bank.
Jeg føler lidt, det var min skyld.
Det var det også.
Det var også underligt, at Carmens magiske hund hed Winston.
Jeg har altså lagt meget arbejde i det.
Jeg synes, det er vigtigt, om du har en søn.
Det er jo dit liv. Du skal leve livet.
Jeg levede faktisk livet, Winston.
Det gør jeg stadig.
Hvad er det? Det er lyserødt.
Det er et brev, der lå til mig, da jeg kom hjem.
Rødt blæk på lyserødt papir.
- Det er fra Sherry. - Hvad siger du? Er det fra Sherry?
Hvorfor har du ikke sagt noget? Må jeg se det?
Kuverten og papiret har ikke helt samme størrelse.
Håndskriften ...
... minder om den fra adressen på kuverten, men jeg er ikke sikker.
Sherry er stadig glad for dig.
Tror du, Sherry sendte det første brev for at tage røven på dig?
Hvem ved?
Jeg smutter nu.
Jeg kan lige nå hjem og sammenligne skriften, -
- inden jeg skal stemple ind.
- Vil du med? - Nej.
Jeg trænger til en pause fra alt det her.
Bare rolig, vi skal nok løse mysteriet.
Så jeg ikke dig i lufthavnen i går aftes?
- Det ved jeg ikke. Gjorde du? - Ja.
- Er du ude at rejse? - Ja, noget i den retning.
Du ser sulten ud. Vil du have en sandwich?
Nej tak.
Bare rolig. Jeg er hverken bøsse eller strisser.
Du ligner bare en, der kunne bruge en sandwich.
Okay, tak.
Kan du ikke få den med? Jeg vil gerne blive herude.
Hvad siger du til en club sandwich?
Jeg er vegetar.
Spiser du ost?
Ja, nogle gange. Jeg kan godt lide ost.
Jeg henter en. Øjeblik.
Hej.
Du har fundet et bord til os.
Lad os se, hvad vi har.
En stor vegetarsandwich med ost og svampe.
Pomfritter. Ekstra stor portion.
To vand.
To kaffe.
Min mor satte det på tasken. Det skulle bringe held.
- Tak for maden. - Helt i orden, makker.
Kalder du mig "makker"?
Ja, hvorfor?
Hvad er der sket med dit øje?
Jeg ...
Jeg løb ind i nogen.
Nogens knytnæve.
Er du gangster?
Nej. Gid jeg var.
Jeg har været ekspert i computere.
Computere og piger.
- Hvad med dig, makker? - Jeg er mere til filosofi.
Filosofi og piger.
Det lyder ret godt.
Synes du?
Som en fyr, der gav en anden fyr en sandwich ...
... har du så nogen livsfilosofi, du kan øse af?
Til en fyr, der er ude på en slags rejse.
Spørger du mig om det?
Ja.
Fortiden er væk.
Så meget ved jeg.
Fremtiden ...
... er her ikke endnu. Hvordan den så end vil blive.
Så det eneste, vi har ...
... er det her.
Nuet.
Det var dét.
Er du buddhist?
Nej. Er du?
Jeg har ikke rigtig bestemt mig.
Jeg er ked af, jeg ikke har flere guldkorn lige nu.
Nej, det var fint.
Jeg kunne godt lide det, du sagde.
Meget bedre end ... en gang faderlig ævl.
Er din far da sådan?
Det er ikke lige mit yndlingsemne. Jeg smutter nu.
- Undskyld. - Mange tak for mad.
Vent nu lige lidt.
Jeg ved godt, at du tror, jeg er din far.
- Hvad? - Du kan godt sige det til mig.
- Hold kæft, hvor er du langt ude. - Vent nu lige lidt. Vent!